Detaily
Formát: CD, Album
Žánr: Klasika
Ludwig van Beethoven (pravděpodobně 17. prosince 1770, Bonn – 26. března 1827, Vídeň) byl významný německý hudební skladatel, dovršitel první vídeňské školy klasicistní hudby. V průběhu svého života rozvinul klasicistní slohové a formové prostředky do svého individuálního hudebního stylu a otevřel tak dveře nové hudební epoše – romantismu.
K jeho nejslavnějším dílům patří 3., 5., 6., 7. a 9. symfonie, monumentální mše Missa solemnis, opera Fidelio, houslový koncert D dur op. 61, řada klavírních skladeb (Císařský koncert, sonáty Měsíční svit, Appassionata, Patetická, skladba Pro Elišku) a další skladby.
Ludwig van Beethoven napsal svou Symfonii č. 1 C dur (op. 21) v průběhu let 1799-1800, premiéru měla s velkým úspěchem 2. dubna 1800 ve vídeňském Burgtheateru. Symfonie je věnovaná baronu Gottfried van Swietenovi, který byl patronem mladého Beethovena.
Při komponování symfonie je stále patrný vliv Mozarta i Haydna.
První věta je typickým úvodem pro sonátovou formu. Na tehdejší dobu ale začíná překvapivým septakordem, tím se nejprve posluchač může zmást ohledně základní tóniny díla – v celém úvodu se Beethoven tónice důmyslně vyhýbá.
Úvod druhé věty připomíná fugu; třetí věta je tematicky i tempově spíše bližší spíše scherzu než menuetu, jak je psán v originále. Čtvrtá věta začíná pomalým tématem, které hrají pouze housle, v kontrastu s rychlým tempem celé věty. V této větě je také patrná Beethovenova záliba v překvapování posluchače.
Ludwig van Beethoven napsal svou Symfonii č. 2 D dur (op. 36) v průběhu let 1801-1802, je věnovaná Carlu von Lichnowskému. Premiéra se konala 5. dubna 1803 ve vídeňském Theater an der Wien. Je to jedno z posledních děl jeho raného období.
2. symfonii napsal Beethoven převážně v průběhu svého léčebného pobytu ve vídeňské čtvrti Heiligenstadt, symfonie vyzařuje pozitivní energii, protože Beethoven silně věřil ve své uzdravení. V této době si ale také začal uvědomovat, že pomalu ztrácí sluch. Symfonie nemá menuet, místo něj Beethoven vložil scherzo, které jí dává ještě více síly a energie (z tohoto důvodu byla podle tehdejších kritiků až příliš excentrická).
Composed By – Beethoven
Conductor – Alfred Scholz
Orchestra – Philharmonisches Orchester Bamberg (tracks: 5 to 8), London Symphony Orchestra (tracks: 1 to 4)
Žánr: Klasika
Ludwig van Beethoven (pravděpodobně 17. prosince 1770, Bonn – 26. března 1827, Vídeň) byl významný německý hudební skladatel, dovršitel první vídeňské školy klasicistní hudby. V průběhu svého života rozvinul klasicistní slohové a formové prostředky do svého individuálního hudebního stylu a otevřel tak dveře nové hudební epoše – romantismu.
K jeho nejslavnějším dílům patří 3., 5., 6., 7. a 9. symfonie, monumentální mše Missa solemnis, opera Fidelio, houslový koncert D dur op. 61, řada klavírních skladeb (Císařský koncert, sonáty Měsíční svit, Appassionata, Patetická, skladba Pro Elišku) a další skladby.
Ludwig van Beethoven napsal svou Symfonii č. 1 C dur (op. 21) v průběhu let 1799-1800, premiéru měla s velkým úspěchem 2. dubna 1800 ve vídeňském Burgtheateru. Symfonie je věnovaná baronu Gottfried van Swietenovi, který byl patronem mladého Beethovena.
Při komponování symfonie je stále patrný vliv Mozarta i Haydna.
První věta je typickým úvodem pro sonátovou formu. Na tehdejší dobu ale začíná překvapivým septakordem, tím se nejprve posluchač může zmást ohledně základní tóniny díla – v celém úvodu se Beethoven tónice důmyslně vyhýbá.
Úvod druhé věty připomíná fugu; třetí věta je tematicky i tempově spíše bližší spíše scherzu než menuetu, jak je psán v originále. Čtvrtá věta začíná pomalým tématem, které hrají pouze housle, v kontrastu s rychlým tempem celé věty. V této větě je také patrná Beethovenova záliba v překvapování posluchače.
Ludwig van Beethoven napsal svou Symfonii č. 2 D dur (op. 36) v průběhu let 1801-1802, je věnovaná Carlu von Lichnowskému. Premiéra se konala 5. dubna 1803 ve vídeňském Theater an der Wien. Je to jedno z posledních děl jeho raného období.
2. symfonii napsal Beethoven převážně v průběhu svého léčebného pobytu ve vídeňské čtvrti Heiligenstadt, symfonie vyzařuje pozitivní energii, protože Beethoven silně věřil ve své uzdravení. V této době si ale také začal uvědomovat, že pomalu ztrácí sluch. Symfonie nemá menuet, místo něj Beethoven vložil scherzo, které jí dává ještě více síly a energie (z tohoto důvodu byla podle tehdejších kritiků až příliš excentrická).
Composed By – Beethoven
Conductor – Alfred Scholz
Orchestra – Philharmonisches Orchester Bamberg (tracks: 5 to 8), London Symphony Orchestra (tracks: 1 to 4)
Další informace
Interpret | Ludwig Van Beethoven |
---|---|
Autor | Ludwig van Beethoven |
Titul | Symphonie Nr. 1 Und 2 |
Nosič | CD |
Typ nosiče | CD |
Dostupnost | Doprodej |
Tracklist | Disc: 1 - CD - Symphonie Nr. 1 C-Dur Op. 21 28:59 1. Adagio Molto - Allegro Con Brio 9:47 2. Andante Cantabile Con Moto 9:24 3. Menuetto: Allegro Molto E Vivace 3:43 4. Adagio - Allegro Molto E Vivave 6:11 Disc: 1 - CD - Symphonie Nr. 2 D-Dur Op. 36 35:09 5. Adagio Molto - Allegro Con Brio 13:26 6. Larghetto 11:48 7. Scherzo: Allegro 3:36 8. Allegro Molto 6:17 |
Popis | Formát: CD, Album Žánr: Klasika Ludwig van Beethoven (pravděpodobně 17. prosince 1770, Bonn – 26. března 1827, Vídeň) byl významný německý hudební skladatel, dovršitel první vídeňské školy klasicistní hudby. V průběhu svého života rozvinul klasicistní slohové a formové prostředky do svého individuálního hudebního stylu a otevřel tak dveře nové hudební epoše – romantismu. K jeho nejslavnějším dílům patří 3., 5., 6., 7. a 9. symfonie, monumentální mše Missa solemnis, opera Fidelio, houslový koncert D dur op. 61, řada klavírních skladeb (Císařský koncert, sonáty Měsíční svit, Appassionata, Patetická, skladba Pro Elišku) a další skladby. Ludwig van Beethoven napsal svou Symfonii č. 1 C dur (op. 21) v průběhu let 1799-1800, premiéru měla s velkým úspěchem 2. dubna 1800 ve vídeňském Burgtheateru. Symfonie je věnovaná baronu Gottfried van Swietenovi, který byl patronem mladého Beethovena. Při komponování symfonie je stále patrný vliv Mozarta i Haydna. První věta je typickým úvodem pro sonátovou formu. Na tehdejší dobu ale začíná překvapivým septakordem, tím se nejprve posluchač může zmást ohledně základní tóniny díla – v celém úvodu se Beethoven tónice důmyslně vyhýbá. Úvod druhé věty připomíná fugu; třetí věta je tematicky i tempově spíše bližší spíše scherzu než menuetu, jak je psán v originále. Čtvrtá věta začíná pomalým tématem, které hrají pouze housle, v kontrastu s rychlým tempem celé věty. V této větě je také patrná Beethovenova záliba v překvapování posluchače. Ludwig van Beethoven napsal svou Symfonii č. 2 D dur (op. 36) v průběhu let 1801-1802, je věnovaná Carlu von Lichnowskému. Premiéra se konala 5. dubna 1803 ve vídeňském Theater an der Wien. Je to jedno z posledních děl jeho raného období. 2. symfonii napsal Beethoven převážně v průběhu svého léčebného pobytu ve vídeňské čtvrti Heiligenstadt, symfonie vyzařuje pozitivní energii, protože Beethoven silně věřil ve své uzdravení. V této době si ale také začal uvědomovat, že pomalu ztrácí sluch. Symfonie nemá menuet, místo něj Beethoven vložil scherzo, které jí dává ještě více síly a energie (z tohoto důvodu byla podle tehdejších kritiků až příliš excentrická). Composed By – Beethoven Conductor – Alfred Scholz Orchestra – Philharmonisches Orchester Bamberg (tracks: 5 to 8), London Symphony Orchestra (tracks: 1 to 4) |
SKU | CLS4051-2 |
Ean | 6698540517244 |
Rok vydání | 1995 |
Pořadové číslo | 1000086492 |
Sleva | SLEVA0 |
Manufacturer's Suggested Retail Price | 99,00 Kč |
Zařazeno v kategoriích:
Klasika
Ludwig van Beethoven
1995 - 1
Ludwig Van Beethoven